ЗДРАВЕЙ, АНН (Преди "Зелените покриви")
Бягай през полята! Пръскай сълзи във вятъра!
Подгони с поглед водоцветната птичка към небето!
Попаднеш ли в студения дъжд, спомни си...
...за слънчицето, скрито в пазвата ти!
Затова, не се тревожи! Всички са такива.
У всеки се крие семето на светлината.
Някой ден ти също ще потърсиш щастието.
Тъгата се ражда, за да опознаеш радостта.
Очаква те искряща утрин!
Приятелка, наречена Сади
Минаха 2 седмици, откакто Анн тръгна на училище.
C-A-N-A-D-A.
Брошка с ангел!
Татко ми я подари за рождения ден.
Чудех се дали да си избера ново пиано или тази брошка.
Красиво е!
Отдавна се говори...
...че ангелите наглеждат добросърдечните...
...и изпълняват желанията им.
Желанията на добросърдечните?
Милдред, пожелай си ново пиано!
Или рокля.
Да, сигурно ще се сбъдне.
Ти пък какво гледаш?
Искаш ли да си пожелаеш нещо, Анн?
Нищо.
Обаче, ангелът няма да изпълни желанието ти.
Който лъже съучениците си за изпита, не е добросърдечен.
Ще кажа на татко!
Вие двете.
Ангелите ви гледат...
...докато се карате.
Хайде, всички!
Да започваме часа!
Добре.
Ще ви кажа оценките от вчерашния изпит.
Анн пак е отличник.
Невероятно е какви резултати постигна за толкова кратко.
Искаш ли да пробваш нещо по-трудно после?
Да.
Поправих ти двете грешки.
Припомни си пак тези уроци!
Сади! Отдавна не си идвала.
Радвам се, че дойде.
Добро утро!
Ей! Коя е тя?
Сади.
Сади?
Рядко идва на училище.
Казват, че била заета да се грижи за малките деца у тях.
Ама че бедняшки дрехи, нали?
Сади...
Ъм...
Може ли да седна при теб?
Аз съм Анн.
С "е" след "Анн".
Мислех си колко ще е хубаво да намеря приятели в училището.
Както Елиза и Кейти Морис...
...да си споделяме тайни.
Къде си крием съкровищата и какво обичаме да ядем.
След като в училището само ние двете сме осиновени...
...ще може ли да сме приятелки?
Твоята леля заплашва ли да те прати в сиропиталище като леля Джоана...
...ако не си свършиш работата?
Аз не съм осиновена.
Така ли било?
Казват, че си заета с малките и помислих...
Понеже майка ми е много заета на работа...
...аз върша домашните неща.
Ами татко ти?
В Рая е.
Радвам се!
Поне в това си приличаме.
Извинявай!
Сетих се!
Ако ангелът ти изпълни желание, какво ще е?
Аз щях да го помоля за розови панделки.
Не че тези не ми харесват...
...но ми се иска да бяха розови.
А ти, Сади?
Аз?
За какво ще помолиш ангела?
Чудя се... Ами...
Мама да оздравее по-скоро.
Майка ти болна ли е?
От една седмица не ходи на работа.
Аз нямам майка и мога само да си я представям.
Но е нормално да се тревожиш за майка си, а не за розови панделки.
Много си забавна.
Всички ми го казват.
Проклета червенокоска!
Как я мразя!
Но учителката я защитава.
Тогава ще ми помогнеш ли, Рандолф?
За какво?
Да злепоставим Анн.
Е, толкова за днес.
Милдред, ще ми покажеш ли пак ангелската брошка?
Разбира се.
Няма я!
Милдред, какво има?
Ангелската брошка я няма.
Някой я е откраднал.
Се... Сетих се! Видях Анн да се помотава покрай чиновете.
Анн, ти я взе, нали?
Не съм я пипала!
Почакай!
Първо провери, преди да обвиняваш!
Да проверим в кошницата!
Сигурно там я е скрила.
Престани, Рандолф!
Добре, провери я!
Ето, вижте!
А?
Н... Няма я.
Милдред, Рандолф.
Извинете се на Анн!
Хайде!
Извинявай!
Хайде, да потърсим отново!
Останалите се прибирайте!
Сади е откраднала брошката.
Защо го е направила?
Много е приятно.
Днес ходи ли на училище?
Ако не се грижеше за мен и малките...
...можеше по-често да ходиш на училище.
Дори да не ходя, пак ми е забавно да си говоря с теб.
Щом го чувам от теб...
...значи днес ми е най-щастливия ден в живота.
Дядо, и вчера го каза.
Че ти е най-щастливия ден.
Онзи ден пак.
Нека да разчистим, преди да сготвим!
Мама сигурно ще се разочарова, ако види тази бъркотия.
Анн?
Какво има?
Още не съм казала на учителката. Има време да я върнеш.
За ангела говоря.
Знам къде е.
Ето тук, вътре.
Твое ли е?
Не. На Милдред е.
На Милдред?
Защо е тук?
Нищо не разбирам.
Ах! Да не би...
Какво става, Рандолф?
Нали уж сложи брошката в кошницата на Анн?
Май съм ги объркал.
Двете бяха заедно тогава...
Ама че си прост!
Боли!
Сигурно са те двамата.
Какво е това?
Ангел.
Ангел?
Ангелът закриля добросърдечните...
...и им изпълнява желанията.
Изпълнява желания?
Всякакви желания ли?
Моля те, не взимай мама в Рая!
Не взимай!
В Рая?
Мама вчера...
Малко остана, тате...
Скоро ще бъда при теб в Рая.
Мама скоро ще умре.
Ще иде в Рая при татко.
Анн Шърли!
Да!
Анн Шърли!
Да!
Невъзможно...
Дали мама иска да отиде в рая?
Сади?
Мамо!
Будна ли си?
Как се чувстваш?
Като си поспах, ми е по-добре.
Добре ли си?
Да, добре съм.
От една седмица не съм мила косите на Сам и Маги.
Днес ще ви изкъпя.
Аз ще ги измия. Ти си почивай!
Аз сама мога.
И аз.
Имаме си гост?
Аз съм Анн.
С "е" след "Анн".
Ясно. Много си сладка.
Имаш бляскави очи и високо чело.
И нослето ти е много сладко.
Какво има, Анн?
Често ме наричат "досетлива" и "приказлива"...
...но за пръв път ми казват, че съм сладка.
Сладка си.
Както и луничките ти.
И аз искам!
И аз, мамо!
Добре.
Време е да ставам.
Сигурно се е събрало много пране.
Не бива, мамо!
Ще се справим. Вече сме големи.
Аз ще помогна.
И аз помагам.
И аз. Вече съм много голям.
Радвам се.
"Сладка си. И луничките ти също."
Колко лунички имаш?
Не... не знам.
Дали мама крие, че има някава страшна болест?
Много се тревожим.
Вчера беше страшно бледа.
Защо не доведете лекар да я прегледа?
Нямаме пари.
А млечна супа?
Топла млечна супа.
Мама ни даваше, когато бяхме настинали.
Трябва да сготвим.
За мама.
Мама дълго не е работила.
Затова нямаме пари за мляко.
Сетих се! Билката!
Билка?
Еггман ми показа книга с билки.
Едно малко лилаво цвете. Лекува, когато го свариш и изпиеш.
Тряба да го има наоколо.
Мислиш ли, че ще помогне на мама?
По-добре ли си?
Не може само да лежа.
Така много натоварвам Сади.
Сади с удоволствие ти помага.
Радва се на всичко, което прави.
Точно като баща си.
Така си е.
Тиха и кротка.
Лика-прилика с баща си.
Сади?
Анн, това?
Не. Трябва да е лилаво в средата и с по-розови листенца.
Лилаво...
Открих!
Няма го никъде.
Мама сигурно има болестта на татко.
И ще отиде в Рая.
Кой ще ни завива през нощта?
Сади!
Сади...
Страх ме е...
Ами ако мама си отиде...? Страх ме е.
И аз понякога се страхувам.
Като си помисля, че не познавам татко и мама...
...сякаш се губя в пълна тъмнина... и много се страхувам.
Тогава сякаш лицето на мама се появява в сърцето ми.
И всеки път като го видя, разбирам...
...че когато се усмихне, майка ми има същите бръчици като твоята.
И когато ме прегърне, ще погали луничките ми.
Сигурно ухае хубаво като твоята майка.
Затова Господ я е взел до себе си.
Обаче, Бог сега сигурно съжалява...
...че е взел майката на червенокосото момиченце.
Сигурно съжалява.
Затова няма да вземе и твоята майка.
Ние не сме простирали.
Добре дошли! Къде бяхте?
Кексът е почти готов.
Мамо?
Отдавна не съм ви пекла. Сега ще хапнете.
Извинете, че ви разтревожих. Нищо ми няма.
Мамо, не си ли много болна?
Съвсем не. Обикновена настинка.
Държа ме доста дълго.
Другата седмица ще отида на работа.
Значи няма да ходиш в Рая?
Няма да ходиш при татко?
Значи, това ви тревожи.
Чух те да казваш, че ще бъдеш с татко в Рая.
Това било, значи.
Досега криех нещо от вас.
Майка ви шиеше дрехи за вас посред нощ.
Нагодих някои от дрехите на татко ви.
Виж, ризата на татко ти става.
Като я носиш, винаги ще си с татко си.
Значи, затова е казвала, че ще бъде близо до татко.
Мирише на татко.
Така ли?
Ето и за дядо.
И за мен ли има?
И тази ли е на татко?
Правилно.
Ето и за Маги.
Сложих джобове, за да събираш цветя в тях.
Джобове!
Също, Сади...
Това ми беше любимата рокля като малка. С надиплена яка.
Нали казваше, че искаш да носиш рокля с надиплена яка като моята?
Мамо...
Мамо!
Благодаря за всичко, Сади.
А! Татко се смее.
Така е.
Татко се смее.
Наистина сякаш се смее.
Какъв хубав ден! Днес е най-хубавият.
Всеки ден го казваш, дядо.
Защо не останеш за вечеря?
Леля ще ми се кара.
Анн, за теб.
Розови панделки!
Мама ти ги направи.
Да ти ги завържа ли?
Да.
Чудесно!
Сега си червена като косата си.
Абе!
Сладка си, Анн.
До скоро, Сади!
До скоро, Анн!
Благодаря!
Анн си мислеше...
...че ангелът наистина я закриля.
И че той изпълни желанията на Сади и нейното.
Анн вярваше, че това не може да е сън.
Хайде на разходка! Изпъчи гърди и превали хълма!
Нека и енотите, и лосовете, всички да дойдат!
Препънах се на пътя и паднах сред глухарчета.
И там открих четирилистна детелина.
Иха, иха, иха-ха, ама че късмет!
Ох, бо-бо-бо-боли, боли! Как боли!
Иха, иха, иха-ха, до-до-добре съм си!
Нека идем още по-далеч!
И да запеем песничка!
Да! Парадът няма край.
Анн и грубиянът Рандолф въобще не се харесват.
Когато се заговорят, винаги се сбиват.
Веднъж, прибирайки се от училище...
...тя вижда един различен Рандолф, разхождащ се с кравите.
Следва "Здравей, Анн", епизод 14-ти:
Мечтата на Рандолф
До нови срещи!
Превод: Сайрон Кордин